Marcel Petrişor – mărturii despre Părintele Adrian Făgeteanu şi învăţăminte esenţiale „Încercarea în viaţă e pe măsura pretenţiilor pe care le are omul“
Marcel Petrişor – mărturii despre Părintele Adrian Făgeteanu şi învăţăminte esenţiale: „Încercarea![](/static/www_v2/img/logo.jpg)
![](images/stories/2011/10/online/llllll.jpg)
Când l-aţi cunoscut pe părintele Adrian şi cum l-aţi văzut?
- Păi l-am cunoscut fiind în aceleaşi împrejurări şi locuri cu el, în partea din urmă, înainte de a ne elibera din Aiud... (...) Părintele Făgeateanu în perioada aia când era în puşcărie, vai de mine, ce om era, era intransigent! Ca în definiţia ortodoxiei... o spunea el, şi mă rog nu numai el: Ortodoxia este legea asta a noastră, a Bisericii care pretinde cea mai mare austeritate, deci neîngaduinţa cu sinele, lupta cu sinele, dar şi cea mai mare îngăduinţă cu aproapele. Dincolo de asta, era o foarte mare putere de iubire! Ca se spunea în puşcărie în perioada aia: Ortodoxia e ca voia bunului Dumnezeu care lasă ploaia să cadă şi peste spini şi peste ciulini. Părintele Adrian impunea o mare austeritate în ceea ce priveşte propriul lui comportament, avea o fire de jandarm, el a fost şi comisar chiar în timpul Legiunii, şi, în sfârşit, vedea că oamenii trebuiesc încadraţi şi în nişte stanoage, cum zicea de multe ori, că zice, altfel scapă precum caii în ovăz, aşa că trebuie ţinuţi îndeaproape în frâu, dar trebuie şi iertaţi, pentru că, în orice caz, fiecare se străduieşte după puterea lui. Şi dădea şi un imbold foarte mare acestei laturi a iertării, după cum şi a sfatului - ce să facă omul ca să nu cadă în necazuri...
Spunea, într-adevăr, că cea mai mare virtute creştină este smerenia... El, ştiţi de ce o spunea asta, fiindcă spunea aşa: ştiţi câte am păţit... Am păţit foarte multe din pricina că am vrut să fac eu singur o serie de lucruri şi pe urma mi-am dat seama că nu se pot face lucrurile de unul singur, fără ajutorul lui Dumnezeu. Si în dosul pojghiţei asteia de rigurozitate - că poate la spovedanie aţi văzut că era foarte aspru, cu unii a fost foarte aspru, cu alţii mai puţin - dar în dosul austerităţii, asprimii asteia, se ascundea un om cu o nemaipomenită putere de iubire.
Mai multe pe
Urmareste-ne pe Grupul de Whatsapp